228г. сл.н.е.
По това време Китай бил разделен на три кралства - Уей, Шу и Ву.
Страната била раздирана от непрестанни войни,
а народа страдал от глад.
В това време се родил герой, чието име било Зилонг от Шу.
Това е неговата история.
Кълна се да браня Хълмовете на феникса до сетния си дъх.
Кълна се днес да заловя Зилонг жив.
Имаме само един живот.
Мечтите ми трябва да са големи и да се старая да постигна нещо значително.
Точно както кучето си търси добър стопанин.
Затова реших да се присъединя към силите на Лу. Тогава срещнах Зилонг.
От кое село си? - Чангшан.
Как се казваш. - Зилонг.
Кога си напуснал дома си? - Преди почти две години.
Защо искаш да се присъединиш към Лу?
За да служа на страната и да създам семейство, когато настъпи мира.
Вярваш ли, че можем да победим?
Вярвам, че човек може да начертае съдбата си.
Това е челната линия на армията на Лу.
Армията на Као е по-силна и е решена да елиминира Лу.
Лу бърза да се укрепи и обещава
и обещава скоро да пристигнат подкрепления.
Ние сме тук...
Чангшан трябва да е тук.
Не е там.
Трябва да знаеш повече за страната си, младежо.
Чангшан е тук.
Безвкусен е.
И аз съм от Чангшан.
Сега сме тук.
Ако се бием за господаря Лу и обиколим картата,
в страната ще настъпи мир. Ще се приберем у дома като герои.
Наистина ли можем да обиколим толкова обширна територия?
Млади човече, стой до мен и ще ти помогна да я обиколиш.
Братко, отколко време си в армията?
От пет години. - Липсва ли ти дома?
На кого не му липсва?
Никога не съм се връщал.
Човек трябва да се стреми към големи постижения.
Заклех се да не се прибирам докато не се прославя.
Братко.
Приеми я като дар. - За мен ли?
Картата е запечатана в сърцето ми.
Всички сте мъртви.
Какво има в кутията? - Откъде да знам?
И кой е този човек?
Какво има? - Ти се върна.
Случиха се два странни неща. Пред портата бе оставен дървен сандък
и се появи този човек, твърдящ, че е изпратен от господаря Лу.
Той ли е подкреплението? - На подкрепление ли ти прилича?
Колко души води? - Дойде сам.
Сам ли?
Видях да пристига армията на Као. До няколко дни ще ни нападнат.
Врагът ни предизвиква. Ще ни нападнат утре.
Какво ще правим?
В лагера им има поне три-четири хиляди души.
Не са по-малко от 8000. - Откъде си толкова сигурен?
Край всеки казан, готвят десет души. Според съгледвачите ни,
имат над хиляда казана.
Това означава, че имат 10 000 войника! - Не исках да ви плаша с броя им.
Обречени сме!
10 000 не са нищо. Не бива да се боим от тях.
Као познава изкуството на войната, но по природа е скептичен.
Войската му може да изминава по 100 мили на ден, но изминава по 30.
Явно се опасява от нещо. - Какви опасения може да има?
Бои се от някого в нашата армия. - От кого?
От военния съветник на Лу.
Шуг.
Битките са подобни на играта на шах.
Вместо да пази всяка фигура и да играе защитно,
човек може да жертва пешка, за да премахне краля на противника.
Трябва да предадем този лагер или всички ще умрем.
Можем ли да победим? - Бих ли дошъл, ако нямахме шанс?
Също както в шаха, по-добре е да изгубиш пешка, отколкото играта.
Ще нападнем врага тази вечер.
Но ние сме едва хиляда души. - Може да стане единствено тази вечер.
Предвиждам, че в полунощ ще има буря.
Това ни предоставя много добра възможност.
Но достатъчно смели ли сте, за да действате?
Войните от Чангшан са изтъкани от смелост! Но ако не завали?
Ако в полунощ не завали, ще бъда обезглавен.
Шуг!
Няма време. Почти полунощ е.
Бързаме към лагера на Као, преди да е заваляло.
490 души ще чакат в засада от ляво на лагера.
Други 490 ще чакат от дясната страна.
Останалите 20 войника от Чангшан ще бъдат нападащата част,
която ще нахлуе в лагера, за да свали флага им.
Това ще сломи бойният им дух. Врагът ще бъде разтърсен.
Тогава другите две части ще нападнат едновременно
Въпреки големият им брой, ще ги победим.
Животът е като шаха. Необходимо е едно действие, за да победиш.
Битката свърши. Трябва да отида да спася други места.
Атака!
Зилонг, ела с мен! Трябва да свалиш флага им!
Аз ще убия водачът им. - Братко!
Братко, ще ти помогна!
Братко!
Водачът на авангарда е мъртъв!
Атака!
Ще ги нападна отново!
Зилонг ми помогна да убия водача, но не каза на никого за това.
Разярен от загубата, Као реши да поведе армията лично,
за да се погрижи Лу да бъде унищожен веднъж завинаги.
Лу не искаше да изостави цивилните и напредваше много бавно,
докато не стигнаха Хълмовете на феникса.
Докато армията на Као приближаваше,
кръвните братя на Лу, генералите Гуан и Шанг
бяха изпратени да съпроводят цивилните до храма на хълма.
Цивилните страдат заради мен.
Какво предлагаш, съветнико?
Господарю Лу, гадателските ми способности не могат да дадат отговор.
Последния ни успех ми спечели доверието на съветника.
Защитата на семейството на Лу бе поверена на мен.
Най-сетне имах възможност да се докажа.
Колкото до Зилонг, изпратих го да помага на бежанците.
Какво да правим? Изгубихме ли се?
Да се върнем откъдето дойдохме. - Сигурен ли си?
Няколко пъти минахме по този път.
Трябва да се върнем при съпругите на Лу.
Разбрано!
Това не е на добре. Преследват ни войници на Као!
Господарю, обградени сме! Армията на Као е почти тук!
Трябва да затворим портата! - Не можем да я затворим!
Семейството ви още не е пристигнало. - Трябва да защитим цивилните!
Братко Лу! - Затворете портата!
Армията на Као приближава! Спасявайте се!
Влизайте по-бързо! Затваряме портата!
Братко!
Зилонг. - Братко!
Нападнаха ни войници на Као.
Къде са двете дами и младия господар?
Изгубих ги.
Братко Шанг!
Как смееш да ме предизвикваш? - Първо ще трябва да убиеш мен.
Спрете! Братко Шанг!
Контролирай се!
Владееш копието отлично, млади човече.
Гуан, Шанг, свалете оръжията.
Цивилните страдат заради мен.
Вината е единствено моя.
Ще отида да потърся младия господар.
Дайте му бронята ми.
Ще ти помогнем да си проправиш път. - Да.
Хапни добре, за да се биеш с пълен стомах.
Братко, не се тревожи за мен.
Не съм важен човек и мога да изгубя единствено живота си.
Няма за какво да се тревожиш.
Боя се единствено, че няма да завърша обиколката с теб.
Обещай ми, че дори сам, ще я завършиш. - Не говори глупости.
Просто отиди, язди внимателно
и върни младия господар жив и здрав.
Вярвам, че човек може да начертае съдбата си.
Можем да те съпроводим само дотук.
Дали ще се видим отново?
Ще се срещнем, когато изпълним мисиите си.
Аз съм великият генерал Шанг. Кой ще се осмели да се бие с мен?
Един ден ти ще поведеш армиите на Као.
Затова, трябва да се научиш как протичат битките.
Као! - Братко Шанг, да вървим.
Господарю, хората, ни са били нападнати и е трябвало да отстъпят.
Убихме жените на Лу, но не открихме сина му.
Разчитам на теб.
Заловете този човек. - Да, господарю.
Моля ви, независимо дали успея или се проваля, пощадете Пинган.
Всички, които виждаш там долу, са твоите пешки.
Запомни това.
Предпочитам да проваля всички на света, отколкото те да провалят мен.
Изпратете колесниците!
Дядо!
Не заповядах ли да го заловите?
Как се казваш, могъщи войне? - Зилонг от Чангшан.
Зилонг! Някой ден ще те заловя!
Стига да живееш толкова дълго!
Със спасяването на младия господар Зилонг си спечели слава.
Човек трябва да се стреми към големите цели.
Зилонг правеше точно това.
Най-сетне Чангшан имаше герой.
Всяко семейство в селото празнуваше.
Зилонг бе поканен да посети селото.
Зилонг, нашият герой! Подготвихме куклено представление за посрещането ти.
Страхотно!
Насам, ако обичаш.
Ето го могъщият ни войн. - Зилонг от Чангшан.
Пази се от меча ми. - А ти от копието ми.
Непохватно момиче!
Как можа да изпуснеш великия герой?
Всичко е наред. Случва се.
Как може Зилонг да загуби? Поне при нас не бива да се случва.
Продължавайте да свирите!
Защо не се храниш?
Кой знае кога отново ще готвя за теб.
Искам да помогна на господаря Лу да обедини страната.
Когато мисията ми приключи, ще се върна за теб
и повече няма да се делим.
Ще те чакам.
Да ядем.
"Изток, запад, юг, север. Дано се срещнем и повече не се делим."
Направих го за теб.
Означава, че независимо колко си далеч, винаги ще намериш пътя към мен.
Зилонг бе роден смел и мъдър.
Никога не губеше битките срещу армията на Као.
Това му спечели прозвището "Неуязвимият генерал".
Накрая стана един от петимата генерали-тигри.
Дългият съюз разделя и дългата раздяла събира.
И тримата военачалници искаха да управляват обединен Китай.
Господарят Лу се обяви за Император
на новооснованото кралство Шу. В страната се възцари хаос.
По заповед на Негово Величество,
званието върховен генерал се дава на Гуан.
Той ще води 100 000 войници,
които да ни пазят от Сун от източното кралство Ву.
Гуан на услугите на Негово Величество.
По заповед на Негово Величество,
званието десен генерал се дава на Шанг. Той ще води 100 000 войници,
които да ни защитават от Као от северното кралство Уей.
По заповед на Негово Величество, званието ляв генерал се дава на Ма.
Той ще поведе 50 000 войници, които да защитават Сичуан.
По заповед на Негово Величество,
званието стражеви генерал се дава на Нуанг.
Той ще поведе 50 000 войници, които да защитават Жонгуан.
По заповед на Негово Величество,
званието летящ генерал се дава на Зилонг.
Той ще води останалата част от армията на север, срещу Као.
Званието началник на авангарда се дава на генерал Зилонг.
Днес войските му заминават на север, срещу Као.
Зилонг от Чангшан на услугите на Негово Величество.
Пинган от Чангшан на услугите на Негово Величество.
Петимата генерали-тигри се биели в името на Лу.
През следващите 20 години те се били храбро срещу враговете,
само, за да бъдат сразени един след друг.
Първо - смелия Гуан.
След това - силния Шанг.
Скоро от петимата генерали остана единствено Зилонг.
Император Лу почина преди да успее да завърши делото си.
Експедициите, които изпращах през годините, бяха напразни.
Четирима генерали, Гуан, Шанг, Ма и Нуанг,
загинаха един подир друг,
заради което би трябвало да бъда наказан със смърт.
Но покойният император на направи министър-председател
и вярваше, че ще помогна на младия император да изпълни мечтата му -
да донесе мир в страната ни.
По заповед на Негово Величество,
званието генерал-дракон се дава на сина на Гуан.
Званието генерал-тигър се дава на сина на Шанг.
Днес двамата ще потеглят заедно като авангард на северната експедиция
срещу Као.
Защо го взимаш ти? Баща ми беше начело на петимата генерали.
Трябва аз да взема генералския печат.
Аз съм по-голям и съм по-добър боец. Печата трябва да е у мен.
По-добър боец ли?
Смееш ли да излезеш срещу мен?
Нека се бием пред всички. Победителят ще вземе печата.
Спрете!
Чичо Зилонг.
Водачеството на войските ни не бива да бъде спорно.
Участвах в безчет битки в името на покойния господар Лу.
Никога не съм сразяван. Защо не съм включен в експедицията?
Генерале, ти си единствения оцелял от петимата.
Вече не си млад боец.
Ако нещо се обърка, ще пострада не само репутацията ти,
но и армията ни ще бъде деморализирана.
След толкова изпитания и мъки,
когато сме на косъм от мира...
Трябва да участвам в тази кампания.
Зилонг, на нашата възраст, трябва да живеем със спомените си
Наистина ли искаш да рискуваш да ги изгубиш, участвайки в тази битка.
След толкова години битки, спомените ми са избледнели
Надеждата ми е да ги възстановя
на бойното поле, на което ги изгубих.
Министре... Това е последната ми битка.
Заклех се да обединя кралството на Лу.
Зилонг от Чангшан на услугите на Негово Величество.
Щом настоявате да влезете в битка,
ще бъдете придружен от синовете на Гуан и Шанг.
Зилонг, имам две послания за теб.
Когато преминеш първото разклонение.
отвори първото.
Изпаднеш ли в беда, отвори второто.
Зилонг от Чангшан на услугите на Негово Величество.
Пинган от Чангшан на услугите на Негово Величество.
Министър-председателя бе повтарял тази реч безброй пъти,
но нищо не се променяше.
Откакто Зилонг стана генерал-тигър никога не служехме заедно.
Но аз го наблюдавах от разстояние.
"Гуан"
"Шанг"
"Хуанг"
"Ма"
Това паметно място е запазено за теб.
Преди време стегнах мястото, сякаш знаех, че ще дойдеш.
Рядко се срещаме.
Надявам се следващата ни среща да не е тук.
Братко...
Ако не успея да се върна,
моля те, постави бронята ми тук.
Мислиш да прекратиш кариерата си ли?
А аз дори не съм започнал моята.
Братко, отколко време сме в армията?
Откакто стана генерал-тигър изминаха 20 години.
А откакто напуснахме Чангшан са 32 години и 4 месеца.
Помниш ли какво ме попита, когато се записах в армията?
Разбира се. Попитах те защо искаш да се запишеш.
Каза, че когато настъпи мира, искаш да създадеш семейство.
Но това все още не се е случило. Все още не се е случило.
Винаги ме е измъчвало, че аз постигнах най-малко.
Това е последната ти битка.
Ще ми дадеш ли шансът да довърша мисията с теб?
Ще го направиш ли?
Министърът нареди да отвориш първото послание при разклона.
Министърът нарежда,
генерал Зилонг и двамата млади генерали да се разделят на две групи.
Ще се съберат, когато стигнат шестте окръга и ще нападнат заедно.
Как така ще делим силите си?
Зилонг на услугите на Негово Величество.
На широкия път лесно може да се направи засада.
Нека го поема аз, а Шанг да те придружи по по-безопасния.
Не съм съгласен.
Не яздиш добре и се боя, че ще изостанеш.
Благодаря за предложенията.
Как смеете да нарушавате границата ни?
Тук е генерал Зилонг от генералите-тигри.
Най-добре се предайте. - Генералите-тигри?
Стара слава. Зилонг, толкова ли желаеш смъртта?
Бойното поле не е място за старец като теб. Отивай си у дома
и се радвай на трофеите от отминалите битки.
Синко.
Как смееш! - Аз ще отида.
Помогнете на брат си.
Назад!
Внимавай!
Генерал Хан! Главнокомандващия нареди да следваме бойния план.
Генерал Зилонг влезе ли в капана? - Да.
Стой! - Огън!
Изпрати няколко души да разузнаят. - Да, генерале.
Разпънете бойните коли.
Огън!
Враговете са от трите ни страни. Единственият ни изход е на запад.
Как така са в тези отдалечени планини? Сигурно сред нас има предател.
Стига глупости. Какво има на запад?
Хълмовете на феникса.
Отстъпваме към Хълмовете на феникса. - Да, генерале.
Поздравления, генерал Зилонг.
Предполагам вече сте отвлякъл вниманието на Янг
за да могат главните ни сили да нападнат Као.
Наредих на Гуан и Шанг да превземат шестте окръга без вас.
Щом успеят, ще ви се притекат на помощ,
за да обединим страната.
Преди да потеглите, вече знаех, че главнокомандващата Янг
е внучка на покойния император Као.
Наследила е уменията му на бойното поле.
Трябва да издържите шест часа срещу Янг.
Гуан и Шанг ще се завърнат, за да унищожите войските й заедно.
Генерале. Не трябваше ли ние да превземем шестте окръга?
Сега сме сами.
Генерале!
Как ще издържим шест часа?
Защо се отнасят така с мен?
Това е съдба и сигурно си има причина.
Братко...
Ние просто шахматни фигури на дъската на съдбата ли сме?
Идват.
Както предрекохте, Зилонг предпочете да се укрепи на Хълмовете на феникса.
Генерал Хан, предайте заповедите ми на войската в шестте окръга.
Да действат защитно,
за да подмамим основните сили на Лу
и да не могат да се притекат на помощ на Зилонг.
За да ги победим, трябва да пречупим духа им.
Няма по-добър начин от това да сразим Неуязвимия.
Заловим ли Зилонг, победата е наша.
Ще обединим страната.
Военната ви стратегия е впечатляваща. Ще продължа да ви служа.
Ключът към победата е скоростта. Нападнете незабавно.
Разбрано.
Не бива да подценяваме стария генерал.
Мисля, че синът ми го рани.
Изкуството на войната е изкуство на заблудата.
Това, че се крие, не означава, че е ранен.
Ако се появи, може и да е ранен.
И в двата случая, скоро ще разберем.
Няма да позволя смъртта на синовете ти да е напразна.
Синовете ми.
Семейството ти даде много за кралството на Као.
Ще помоля Негово Величество да ти даде благородническа титла,
за да се покрие името ти с вечна слава.
Генерале, пазете се.
Днес изгубихте синовете си, но спечелихте дъщеря.
Приемете ме като своя доведена дъщеря.
Не заслужавам такава чест. - Татко.
Господарке, как бих могъл да се отплатя за добрината?
Войната е жестока, но войниците са невинни.
Същото важи за противниците ни.
Изпратете на Зилонг телата на хората му.
Намеренията й са прозрачни. Иска да отслаби духа на хората ни.
Наистина прилича на дядо си.
Не само военните си умения, но и с плановете си.
Добре. Братко.
Зилонг?
Искам да й изпратя дар.
Носим дар от генерала за главнокомандващата.
Генерал Зилонг каза, че преди години,
Као не е успял да го залови и мечът му бил отнет.
Мечът е останал при нас през всичките тези години.
Сега Зилонг ви го връща с надеждата, че повече няма да го губите.
Хванете го!
Не бива пратениците да бъдат наранявани.
Изпълнен е с достолепие като планина и е непредвидим като Ин и Ян.
Дядо, Зилонг е наистина достоен противник.
Главнокомандуващ Янг.
Нося добри вести.
Главнокомандващата на кралството на Као
предизвиква на дуел Зилонг от кралството на Лу.
Оседлайте коня ми. - Генерале...
Не можем да протакаме повече.
Покажем ли слабост, Янг ще изпрати всичките си сили срещу нас.
Да се надяваме, че ще удържим докато пристигне помощта.
Генерал Зилонг, очаквате ли помощ от Гуан и Зилонг.
Ето малък дар, като признак на благодарността ми.
"Гуан"
Възнамерявах да ви върна останките на Гуан и Шанг,
но от тях не е останало много.
Тронът на Лу остана без наследник. Скоро ще завладеем страната ви.
Дори да няма наследник, няма да успеете да се възползвате от това.
Дядо често съжаляваше, че не е успял да ви залови.
Днес ще направя това в негова чест.
Не се безпокой, големия ти брат ще те спаси!
Зилонг!
Господарке.
Министъра е човек, чиито планове не можеш да отгатнеш.
Елате да превземете хълма, ако смеете.
Господарке, вие...
Генерале! Донеси стол!
Зилонг. - Генерале.
Отиди да провериш Янг.
Нека махна бронята ви и извадя стрелата.
Никога не съм махал бронята си по време на битка.
Направя ли го, войниците ще разберат, че съм ранен.
Ще бъдат несигурни.
Това е важен момент.
Отиди да провериш.
Това е картата в сърцето ти.
Наистина стигнахме далеч, Зилонг. - Помниш ли?
Искаше хората да запомнят името ти.
Но също така каза,
че когато обиколим картата, в страната ще настъпи мир.
Сега, когато отново сме на Хълмовете на феникса,
обиколката е завършена.
Има ли мир в страната?
Татко, ще ми помогнеш ли?
Готов съм да умра, като признак за благодарността ми.
Поведи конницата ни.
Кълна се, е убивам враговете до последния си дъх.
Ще се предадеш ли?
Да се предам ли?
Генерале!
Войските на Янг се раздвижиха.
Подготвят се за нападение.
Генерале, съжаляваме, но повече не можем да ви служим.
Винаги сте ни учил, че за човек е чест да загина на бойното поле.
Ще отидем да премахнем Янг, като отплата за вашето водачество.
Приживе ти бяхме верни, такива ще останем и след смъртта.
Генерале, ние, четиримата ти помощници, очакваме заповедите ти.
Ако аз не мога да ви поведа към победата,
поне няма да позволя да загинете безславно.
Чуйте заповедта ми.
Вървете и се бийте за кралството на Лу.
Аз ще ви следвам.
Почивай в мир, татко. Благодаря ти за помощта.
Да живее великото кралство на Као!
Да живее великото кралство на Лу!
Кълна се да браня Хълмовете на феникса до последния си дъх.
Наричат те Неуязвимия генерал.
През всички тези години,
всяка вечер си мислех едно и също.
Искаш ли да знаеш какво?
Казвах си, че искам да те сразя.
Нека ти кажа нещо. През всички тези години
желаех Неуязвимия генерал
да си ти, братко.
Записах се в армията дълго преди теб. Винаги си ме наричал "брат",
но аз спечелих по-малко от всички ви.
Ти успя да станеш велик генерал,
докато аз не успях да постигна нищо!
Ако ме попиташ за какво се борим,
ще ти отвърна, че го правя за себе си.
Искам единствено, когато се завърна в Чангшан
и хората си спомнят за Зилонг, да си спомнят и за Пинган!
Помислял ли си някога, че и двамата обикаляме в кръг,
но моят е по-голям и са нужни десетилетия, за да го довърша.
Бях наивен и вярвах, че човек може да начертае съдбата си.
Но накрая нищо не зависи от нас.
Щом краят е предречен, пътят дотам е без значение.
Званието Неуязвим генерал не значи нищо.
Победители и губещи са просто роли, които са ни дадени.
Братко,... свали бронята ми.
Време е да изпълня последната си мисия.
Виниш ли ме, че те приемах за съперник?
Не, винаги ще бъдеш мой обичан брат.
С благословията на Буда,
кълна се днес да заловя Зилонг жив.
Предай на министърът, че възвърнах отдавна изгубените си спомени.
Просто изминах големия кръг на живота си.
Пътуването бе чудесно.
Братко.
Удари бойния барабан за последен път.
Когато изпълним мисиите си, ще се срещнем отново.
Зилонг, ти си велик!
Дългият съюз разделя и дългата раздяла събира.
Най-накрая трите кралства се обединиха.
Но Зилонг и приятелите му не можаха да видят това.
"Колко много неща са изминали и колко предстоят."
"Всичко се превръща в приказки и смях."
Превод StraightEse
http:/subs.sab.bz